Akademiskt+skrivande+och+talande

Din språkanvändning - en markör för vem du är
Hur du uttrycker dig och hur andra uttrycker sig är oerhört viktigt för hur vi uppfattar varandra. Är han trovärdig? Är hon cool? Är han en härlig typ? Gillar jag ens henne? Att förstå sin egen och andras språkanvändning är grunden till framgång inom nästan alla områden i samhället.

Kunskapen om hur vi talar och att vi talar olika beroende på t ex var vi är uppväxta eller vilken samhällsklass eller kön vi tillhör kallas **språksociologi**.



__ Språket som identitetsskapare och maktmedel __

I följande filmklipp visas olika sätt på hur lätt vi bedömer andra människor och sätter in dem i förutbestämda stereotypa fack utifrån hur de uttrycker sig och vilken eller vilka lekter de använder sig av. Säkert har du själv åsikter om några andra gruppers språkanvändning?

media type="youtube" key="VWKInA-Q04U" width="420" height="315"

Har du någon gång träffat någon som haft uppfattningen att alla stockholmare är självcentrerade, stöddiga och överlägsna? Eller tänker du själv kanske att göteborgarna är "goa gubbar" hela högen, att skåningarna är dryga och att alla norrlänningar är lite segare - ja kanske tom ointelligentare - än alla andra svenskar?

media type="youtube" key="HixAvN8HBKU" width="560" height="315"

Vad är din uppfattning om hur män och kvinnor "ska" tala? Och hur påverkas dina tankar kring sexualitet när du hör någon tala? Varför är det så här tror du?

media type="youtube" key="amQH_8jD8PI" width="560" height="315"

Är du själv påverkad av etnolekter omkring dig? I vilka sammanhang kan en viss etnolekt ge status och i vilka sammanhang ger det ett underläge? Finns det generationsskillnader i hur etnolekter används?

2 exempel på sociolekt

Det akademiska skrivandet och talandet - en markör för vad du kan?
Det akademiska skrivandet och talandet präglas av en stilistisk säkerhet, formellt och objektivt språk - i syfte att utreda, analysera och övertyga. Detta är ett ganska regelstyrt sätt att uttrycka sig som används i situationer där man också förväntas följa reglerna **och** förstå dem. Orsaken till detta är att det inte får förekomma att någon missförstår. Det kan handla om livsviktiga forskningsresultat eller politiska utredningar som har betydelse för många människor. Att ha kunskaper nog för att följa reglerna och förstå dem blir också en markör för vem du är - och vad du kan, dvs hur pass välutbildad du är.

Mycket bra om vad som utmärker akademisk stil

Det akademiska talandet har många tusen år på nacken. Redan i det gamla Grekland fanns tankar och teorier om hur man bäst skulle tala för att nå fram till sin publik. Vetenskapen om detta kallas **Retorik**.

=<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Akademiskt talande =

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Retorik


<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">I Retoriken lägger man stor vikt vid att tänka på situationen inom vilken man ska tala. Man gör en tydlig mottagaranpassning, man funderar över hur man bäst ska presentera det man vill säga och hur omgivningen kan stötta eller störa det budskap man vill få fram. Det är alltså inte bara att ställa sig upp och leverera några ord.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">För att få med sig sin publik finns det en del psykologiska knep att ta till. Man ska försöka tänka att man ska väcka **Uppmärksamhet**, **Intresse** och **Välvilja** hos sin publik. Frågan är då hur man gör det? Det är troligen olika från publik till publik. Men det som alltid är lika oavsett publik är att den som talar bör tänka på hur hen använder sig av undertexten - den kommunikation som hen sprider via kroppsspråk, ansiktsmimik och förmåga att "binda" sin publik. Språket och det sätt man kommunicerar blir således ett redskap för att få ut sitt budskap på ett bättre eller ett sämre sätt.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; line-height: 0px; overflow: hidden;">

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Att få publiken att vilja vara uppmärksamma, visa intresse och känna välvilja hänger ihop med de klassiska begreppen **Ethos**, **Logos** och **Pathos**. De är uttryck för att man lyckas få till stånd en känsla av tilltro hos publiken genom att man är trovärdig, kunnig och känslosam. För att lyckas med detta måste publiken vara positivt inställd till talaren. Ibland har ju publiken en förutfattad mening redan innan de sätter sig ner och lyssnar men ibland kan man - redan i första ögonblicket - ändå få med sig publiken och få dem att uppleva en positivitet. Det intressanta i detta är att om publiken börjar känna sig positiva till dig så kommer denna känsla att fortsätta under hela talet - även om du som talare gör missar. Å andra sidan: om publiken direkt känner antipati mot dig som talare så hänger tyvärr den känslan också kvar under hela talet - oavsett hur duktig du fortsättningsvis är. Denna effekt kallas inom psykologin för Haloeffekten.

media type="youtube" key="ZuometYfMTk" width="560" height="315"

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Inom den klassiska retoriken lägger man alltså stor vikt vid att få till Ethos, Logos och Pathos och det gör man dels via undertexten men också via användandet av retoriska grepp. Du har stött på ordet förut och ju mer formell och avancerad talare och skribent du blir - desto viktigare blir användandet av retoriska grepp.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">I följande klipp kan vi titta på¨Halo-effekten. Men vi kan också se vikten av att vara förberedd i ett anförande. Klippets bakgrund är Sångaren Dee Snider i det Amerikanska hårdrocksbandet Twister Sister som 1984 blev anklagade för att göra musik som var skadligt för unga. Dee Snider blev inkallad för att stå till svars för musiken. Han gör detta i SIN klädstil och med SIN attityd. Men han har också förberett ett tal där han motbevisar allt som han blivit anklagad för. De som kallar in honom vill att han ska komma in och bevisa att de har rätt, att han är en typisk hårdrockare som inte kan uppföra sig och inte kan stå till svars för musiken. Han vänder istället på det och använder sig av språkets makt för att visa att det han anklagas för är fel. När du tittar på klippet. Lyssna dels på det som sägs, men tittat också på hur han gör sin entré, hur han tydligt plockar fram sitt tal. Noterar också att han säger att **han har skrivit talet, omarbetat det flera gånger för att det ska bli så bra som möjligt**. Fundera på vilken effekt det får när han använder sig av sin stil i kombination med ett väl förberett tal i den talsituationen.

media type="youtube" key="veoYcsH7Wrs" width="560" height="315"

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Planera sitt tal

 * 1) <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;"> Identifiera **Talsituation/Syfte** – handlar det om att roa, informera eller övertyga - eller alla tre?
 * 2) <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;"> Identifiera **Mottagarna** – vad vill de ha och hur kan jag ge dem Uppmärksamhet, Intresse, Välvilja?
 * 3) <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;"> Identifiera **Ämne** – hur kan jag koppla det till Ethos, Logos, Pathos?

=<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Akademiskt skrivande =

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Att hålla en akademisk ton
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Att lära sig skriva akademiskt tar tid och man måste träna mycket. Om man ska börja med något så kan det vara att nominalisera och att skriva s.k. att-satser. Detta gör en text mer kärnfull på ett enkelt sätt. Att vara kärnfull är något som många ovana skribenter har svårt att lära sig. Bestäm dig för att träna på att lägga in minst en nominalisering och en att-sats i varje text du producerar så blir du snart van vid uttryckssättet.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Nominalisering** innebär att ett verb görs om till ett substantiv. Istället för att skriva "När vi åkte och handlade tog det lång tid" kan man skriva "Vårt handlande tog lång tid". Istället för att skriva "Han räddade henne och det var livsavgörande för henne" så kan man skriva "Hans räddning var livsavgörande för henne". För att nominalisera lägger man alltså till ändelserna -ande, -ing eller -ning på verbet: skriva-skrivning, åka-åkande, tycka-tyckande osv.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Att använda sig av **att-satser** är ett annat enkelt sätt att framstå som mer akademiskt formell. Istället för att skriva "Någon behöver undersöka vad det beror på" kan man skriva "Det är viktigt att undersöka vad det beror på". Istället för att skriva "Man måste läsa mycket läxor för att bli intelligent" kan man skriva "Att läsa mycket läxor ger intelligens". Man plockar helt enkelt bort den där flummiga någon eller man och uttrycker sig mer akademiskt.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ett tredje sätt att hålla en akademisk ton är att använda sig av **passiva satser** istället för - som vi är mer vana vid - aktiva satser. Istället för att skriva "Jag har valt att intervjua enbart kvinnor i denna fråga" så skriver man "I denna fråga valdes enbart kvinnor ut för intervju". En anledning till att man gör så här är att man inte vill att subjektet för det som beskrivs ska vara den som har gjort undersökningen eller skrivit uppsatsen utan man vill att subjektet ska vara det som händer. Delvis hänger det ihop med att man inte använder sig av ordet "jag" i akademiska sammanhang men det handlar också om hur man håller ihop sin akademiska text för att få den riktigt tydlig - se stycket nedan.

<span style="color: #333333; font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Att hålla ihop en text
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Debattartikel om vapenexport

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">När man skriver en text är det oerhört viktigt att man får den att hålla ihop. Förutom att man nästan alltid delar upp en text i de tre grundläggande delarna Inledning, Mittparti och Avslutning - som alla har sina respektive kännetecken - så måste man se till att det finns en röd tråd som gör att läsaren kan hänga med på ett enkelt sätt.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Läs ovanstående debattartikel om vapenexport. Det första man slås av när man börjar läsa är att det finns en **rubrik**. Den är större mer fetstilad än resterande text. Rubriken ger oss en förståelse kring sammanhanget runt texten. Här förstår vi att det kommer att vara en argumenterande text (eftersom rubriken också är en **tes**) och den kommer beröra vapenexporten från Sverige.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Under rubriken kommer en **ingress**. Det är den delen av en tidningstext som kommer under rubriken. Här brukar man få en snabb sammanfattning av vad hela texten egentligen handlar om. Hinner man inte läsa texten grundligt så kan man ändå förstå något genom att läsa ingressen.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Om vi fortsätter i texten så börjar det första stycket med "I högtidstalen betonas ofta vikten av demokrati". Här hör vi en inledning som ska fånga oss läsare. Vi ska känna igen oss - och det gör vi troligtvis eftersom vi nästan alla har hört ett högtidstal någon gång. **Ethos** har skapats. Denna inledning fortsätter med att tala om att det i högtidstalen betonas vikten av människors frihet. Ordet frihet kommer sedan att återkomma vid flera tillfällen i den första delen av debattartikeln. Att använda sig av ett ord som återkommer kallas att man använder ord ur samma **ledfamilj**. Detta sätt att uttrycka sig håller ihop en text och får läsaren att följa resonemanget lättare. I denna artikel är även vapen och vapenexport ord i samma ledfamilj som används för att hålla ihop texten.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Varje mening man skriver har en början, ett mitt och ett slut. För att det ska vara allra lättast för en läsare att hänga med i vad man skrivit brukar man betona vikten av att börja meningen med gammal känd information för att sedan komma med ny info lite senare i meningen. Meningens början kallas därför för **fundament** (det betyder "grund att bygga på"). Vissa ord fungerar absolut INTE som fundament. Tex har du säkerligen aldrig hört "Absolut kan du skicka brevet" eller "Ytterligare vill vi påpeka följande". Däremot kan man absolut använda ord som Naturligtvis, Givetvis, Självklart, Dessutom, Vidare och Genom att som fundament. Eller så kan man använda ett pronomen (ett namn eller en beteckning på en person): "Han ville inte åka båt."

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">För att bygga ihop fundamentet med ny information pratar man om **Tema-Rema**. Om fundamentet är Tema (det som är känt sedan tidigare) så är Rema den nya informationen som kommer senare i meningen. För att få ihop en bra textbindning bör sedan Rema - i nästa mening - förvandlas om till Tema och ge ett nytt Rema. På så sätt länkas gammal info med ny i en löpande text. Tex kan det se ut så här: "Han ville inte åka båt. Båtåkande var jättejobbigt för han blev sjösjuk. Kräkningarna som följde på det fick honom att känna sig pytteliten och ynklig." Första meningens Tema "Han" hör ihop med Rema "båt" som in nästa mening ger Tema "Båtåkande" med Rema "sjösjuk". "Sjösjuk" hänger tätt ihop med påföljande Tema "Kräkningarna" (eftersom vi läser mellan raderna och kopplar ihop sjösjuka och kräkningar) som sedan kopplas med Rema "pytteliten och ynklig". De flesta av oss jobbar omedvetet på det här sättet när vi skriver texter men om man ofta får höra att man inte har en bra textdisposition eller någon röd tråd så kan man fundera över sitt Tema-Rema. Kanske ser det ut så här?: "Han ville inte åka båt. Det var inte ofta hans mamma lät honom komma utomlands. Om de skulle åka utomlands så gjorde de det med båt." En sån här textbindning är inte särskilt effektiv. Den kräver eftertanke och omläsning.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ett fundament kan också markera på vilket sätt eller när något ska ske eller har skett. I ovanstående debattartikel ser man det genom orden "Tyvärr" och "Särskilt anmärkningsvärd är" som svarar på frågan Hur och "Aldrig tidigare" som svarar på frågan När. En variation av fundamenten vad gäller ordanvändning och längd gör att en text uppfattas som varierad och nyanserad.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">__ Referensbindning __

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Att skapa sammanhang i en text
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">För fler tips om att skriva mer akademiskt - se länkarna nedan.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Tips för att skriva mer akademiskt

<span style="background-color: #ffffff; font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; line-height: 1.5;">[|Akademiskt skrivande]

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">[|Skriva och referera]

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Bra sida med fakta om hur man skriver journalistiskt och akademiskt